Kiitos. No niin, kohta ollaan kotona.
Seutulippu, kiitos.
-Ole hyvä. -Kiitos.
Ei!
-Oletko valmis? -Olen.
-Ihan varmastiko? -Mistä on kyse?
-Mikä tuo on? -Talo.
-Kyllä minä sen näen. -Tule.
-Täällä on monta kiipeilypuuta! -Teidän jälkeenne.
-Mitä tämä on, Thomas? -Tässä on keittiö.
Tästä voi tehdä avokeittiön. Seinä ei ole kantava.
Paras on vielä näkemättä.
-Mahtava talo. -Sinäkö tämän remontoisit?
-Tähän voi rakentaa terassin. -Millä rahalla?
Sain sen paikan.
-Kuka haluaa tulla pihalle? -Me haluamme.
-Mitä töissä sanottiin? -Vain Bisgaard tietää lähdöstäni.
-Haluatko sitä varmasti? -Että haluanko?
Haluan juoda tuolla kahvit.
Tarkoitan vain... Edettäisiinkö askel kerrallaan?
Tietysti. Halusin vain näyttää tämän sinulle.
Mietimme yön yli.
Thomas puhelimessa. Mitä?
Missä?
Huomenta. Kohta jäät tästä paitsi.
-Näyttääkö pahalta? -Ei ainakaan hyvältä.
Katrine ei tiedä irtisanoutumisestasi.
Huomenta.
Mikä on homman nimi?
Hän ampui kuljettajan ja sitten matkustajat yksitellen.
Pam. Pam.
Pam. Ja pam.
Tyttö ammuttiin eri tavalla.
Häntä ammuttiin päähän, muita rintaan.
Ampuja auttaa lastenvaunut ulos ja palaa ampumaan muut.
-Tuntomerkit? -Mies, 20 - 35 vuotta.
Poistuu etuovesta rauhallisesti ja katoaa.
Selvittäkää uhrien henkilöllisyys.
Tulisitko mukaani?
Tutkimme valvontakamerat.
Selvittäkää, onko hän valmis vai tuleeko huomenna lisää ruumiita.
Usein he tekevät itsemurhan.
Jäämmekö odottamaan, että hän ampuu itsensä?
Pankaa toimeksi.
Mitä mietit?
Tämä näyttää jotenkin tutulta.
Kuljettaja, Jesper Lärsen. 42, naimisissa.
Mads Hansen, 37. Sinkku.
Maria Meyer, 33. Radiotoimittaja.
Sinkku. Nousi juuri bussiin.
Valvontakameroista ei irtoa mitään.
-Entä tekniset todisteet? -Bussia tutkitaan paraikaa.
Ikkuna rikottiin tällä.
Ampuja siis rikkoi ikkunan ja asetteli ruumiin?
Hän nosti kuolleen naisen lattialta ja laittoi tuohon asentoon.
Ei itsemurhariskiä. Jatkohoito ei ole tarpeen.
Thomas Schaeffer.
Potilas piirtelee...
Onko Bellahøjn kamerat tarkistettu?
Hyvä. Entä läheisten kauppojen?
Siis kuka?
Soitan kohta takaisin.
Entisen potilaani piirustuksia. Kristian Almen.
Passitettiin kotiin Irakista. Tein mielentilatutkimuksen.
-Miksi hänet kotiutettiin? -Poikkeavan käytöksen takia.
-Eli? -Hän muuttui.
Negatiivisia oireita, mutta muuten kaikki oli kunnossa.
Hän piirteli samoja kuvia kerta toisensa jälkeen.
Tulkitsin ne fantasioiksi.
-Nyt hän toteuttaa ne. -Siltä ainakin vaikuttaa.
Hänkö se on?
-Kyllä. -Koska hoidit häntä?
-Vuonna 2003. -Pari kuukauttako?
-Sitten emme enää tavanneet. -Päästettiinkö hänet kotiin?
Vain psykoosi tai selkeä mielisairaus-
-mahdollistaa pakkohoidon.
Mielestäni kyseessä oli post-traumaattinen stressireaktio.
2005 hänet tuomittiin 15-vuotiaan Amalie Sørensenin taposta.
Hän työnsi tytön alas moottoritiesillalta.
Hän vapautui kolme viikkoa sitten.
-Käykö hän hoidossa? -Ei tämän mukaan.
Tyttö on aseteltu piirustuksen mukaisesti.
-Kuinka monta näitä on? -Monta.
Olemme Almenin osoitteessa. Menemme etuovesta.
Poliisi! Tulemme sisään!
Tämä on poliisi!
Asunto on varmistettu.
Palaa sinä asemalle. Me tutkimme asunnon.
-Lähdetään, kundit. -Jäämme tutkimaan asuntoa.
Asia selvä.
-Entä tausta? -Vanhemmat olivat alkoholisteja.
Menehtyivät liikenneonnettomuudessa.
-Miten hän pärjäsi Irakissa? -Hän meni usein liian pitkälle.
Häntä pelättiin.
Virallisesti hänet kotiutettiin epäsosiaalisen käytöksen takia.
Se voi tulkita miten tahansa.
-Missä hän mahtaa majailla? -Kuka sanoo, ettei täällä?
Seis! Poliisi!
-Ole hyvä. -Kiitos.
Aiotko tavata hänet vielä?
Enpä taida. Hän soitti vasta puolentoista viikon kuluttua.
Ei se niin mene.
-Päivää. -Kertoisitko Kristian Almenista?
Hänet kotiutettiin Irakista kolmen kuukauden jälkeen.
-Emme ole pitäneet yhteyttä. -Miksi hänet kotiutettiin?
Hän oli epäsosiaalinen.
Hän ei kestänyt sotilaselämän paineita ja stressiä.
Hän eristäytyi yhteisöstä.
Toin muutamia Kristianin tekemiä piirustuksia.
Näyttääkö mikään tutulta?
Oletko nähnytjotakin aiemmin?
Katsele ihan rauhassa.
Mitä tahansa.
Mahdollinen miinaan ajo.
En osaa sanoa.
-Ruumis, joka heitetään vaunusta. -Koska näit hänet viimeksi?
Tapasimme sattumalta kadulla.
-Koska? -Tammikuussa 2009.
Hän asui Hotel Absalonissa, mutta hän oli...
Hän oli kummallinen. Polkupyörien lumoissa.
-Polkupyörien? -Hän puhui polkupyörästä.
Hän oli outo.
Toivottavasti löydätte hänet. Hän ei ollut kunnossa.
Hei, kulta.
-Millainen päiväsi oli? -Millainenko?
Päiväni oli... hektinen.
Se on kohta ohi. Nappaamme hänet parissa päivässä.
-Tässä menee hetki. -Ei se mitään.
Unelmatalosi välittäjä soitti.
-Mitä hän sanoi? -Talosta on tehty tarjous.
Se on hieno talo.
Ehkei aamukahvi puutarhassa olekaan huono ajatus.
Jos teemme tämän...
Et saa tehdä sitä minun tai Johanin takia.
-Kenen sitten? -Meidän takiamme.
Meidänkö? Entä itseni takia?
Vihaan tuota autoa. Haluan uuden.
- Miksi sinä paloit? - Koska kuolen liekkeihin.
- Miksi uskot niin? - Thomasin ei tarvitsisi kysyä.
Vain Thomas voi auttaa minua! Missä hän on?
Kristian, oletko kokenut sen ennenkin?
- Muistatko ensimmäisen kerran? - Olin 14.
Joskus katson kättäni ja tiedän, että se on minun.
- Mutta se tuntuu toisen kädeltä. - Voin auttaa sinua.
Minulla on levottomia ajatuksia-
- nuoresta tytöstä.
- Millaisia ajatuksia? - Haluan puhua Thomasin kanssa.
Miksi helvetissä en saa puhua Thomas Schaefferin kanssa?
- Vain Thomas voi auttaa. - Jätätkö sitten tytön rauhaan?
Lupaan jättää tytön rauhaan. Näin unta, että palan.
- Voit puhua minulle. - Haluan puhua Thomasille.
Puhutaan vielä tytöstä.
Soittaisitko tytölleja kertoisit, mitä haluat tehdä?
Mikä siellä oikein kesti?
-Ovi reistaili. -Tulisitko auttamaan?
Pitele tästä.
Voi, kulta...
Katrine. Minulla kävi eilen vieras.
-Kuka? -Kristian Almen. Autossani.
Odota. En halua poliiseja kotiini.
-Perhettäsi täytyy suojella. -En halua heidän tietävän.
He eivät huomaa mitään. Partioauto ajaa ohi.
Hän olisi voinut tappaa minut, jos olisi halunnut.
Mitä hän sitten halusi?
Osoittaa, etten ole turvassa, ja antaa minulle tämän.
-Mikä tuo on? -Nauha viimeisestä hoitojaksosta.
Tämä lähtee heti labraan. Saamme kopion.
Miksei sinulle kerrottu, että Almen palasi hoitoon?
-Eikö siitä ilmoiteta? -Ei välttämättä.
-Olin vaihtanut työpaikkaa. -Mitään ei ole löytynyt.
Almenin asuntoa tutkitaan. Siellä ei ole asuttu vuosiin.
Tässä lisää Almenin taideteoksia.
Vanginvartija piti niitä huolestuttavina.
Miten tuollainen tyyppi voidaan päästää vapaaksi?
Kai jäät, kunnes nappaamme hänet?
Mitä tarkoitat?
Thomas on irtisanoutunut.
Tämä on viimeinen yhteinen juttunne.
-Sain yliopistolta hyvän viran. -Onneksi olkoon.
-Hieno homma. -Kiitos.
Ajattelin kertoa, kun kaikki on selvää.
-Miksei minulle kerrottu? -Juurihan sait tietää.
-Kuinka kauan olet tiennyt? -Soitan kohta takaisin.
-Hän mainitsi siitä kuukausi sitten. -Olet tiennyt kuukauden.
Lopullisen päätöksen hän teki kaksi viikkoa sitten.
-Minäkin haluaisin hänen jäävän. -Oletko yrittänyt taivutella?
Mitä luulet?
Hän on tehnyt päätöksensä. Kaikki eivät ole niin kuin sinä.
Tai minä. Useimmat haluavat myös elämän.
Ei heitä voi siitä syyttää.
Takaisin satulaan. Löydämme uuden.
- Miksi sinä paloit? - Koska kuolen liekkeihin.
- Miksi uskot niin? - Thomasin ei tarvitsisi kysyä.
Vain Thomas voi auttaa minua!
Tämä on Almenin ja seuraajani keskustelu.
-Tila on huonontunut. - Muistatko ensimmäisen kerran?
Olin 14-vuotias. Joskus katson kättäni ja...
Puoli vuotta ennen Amalien surmaa.
Se tuntuu toisen kädeltä.
Miksi helvetissä en saa puhua Thomas Schaefferin kanssa?
Tämä riittänee.
Skitsoidinen persoonallisuushäiriö, skitsofrenian esiaste.
Vaikea havaita, koska oireet ovat lieviä.
Potilaalla on hyviä ja huonoja kausia. Amalie sattui huonoon.
-Miksi juuri Amalie? -Sattumaa.
Ehkä tyttö hymyili. Almenille se oli merkki.
Hän näki tytön sillalla ja työnsi hänet alas.
-Teko ei siis ollut suunniteltu. -Vankilassa tapahtui jotakin.
Sen näkee piirustuksista. Nämä ovat ensimmäiset.
Kaikki ovat anonyymejä.
Nämä on tehty puoli vuotta ennen vapautumista.
Runsaasti yksityiskohtia. Uhreilla on silmät ja hiukset.
Hän tuntee uhrin. Hän kertoo myös paikoista.
Tässä on linja-auto. Numerot täsmäävät linjoihin.
Tämä on todellista. Nämä olivat fantasiaa.
Tämä on suunnitelma.
-Ovatko uhrit yhä sattumanvaraisia? -Uskoisin.
Silti kaikilla on Almeniin yhteys.
-Se voi olla mikä tahansa. -Aivan.
-Miten löydämme hänet? -Se on vaikeaa.
Hän eristäytyy ja välttelee muita.
Kuinka paljon aikaa meillä on?
Hän toteuttaa jo seuraavaa.
Lisbeth tässä. Kotimatkalla vain.
Kyllä. Myöhemmin.
Ihanko totta? Sanoiko hän niin?
Sehän on naurettavaa.
Sitten on vielä tämä. Mitä nuo ovat?
Hyvä kysymys. Tikkaat tai aita.
Tuo on leipäveitsi ja tuo verta. Ja tuolla on W.
-Nyt lähden viettämään vapaailtaa. -Kohta niitä piisaa.
-Isä! Me ostettiin se talo! -Mitä?
Me ostettiin se talo. Yksi mies halusi maksaa enemmän-
-mutta me maksettiin sitäkin enemmän.
-Onko talo meidän? -On.
-Kutsuiko Thomas sinut lasilliselle? -Maistuisiko viini?
Lupasit rakentaa uuden Star Warsin.
Huomenna sitten. Nyt on aika painua pehkuihin.
Ei ole tapaistani ostaa uutta ennen kuin vanha on myyty.
Öitä.
-Mahassa on perhosia. -Tämäkö se on?
On. Tule käymään.
Kiitos. Mikäs siinä.
-Koska sinusta tulee talollinen? -Mitäs yksinäinen talolla?
-Sinkkuna voi tehdä mitä haluaa. -Totta.
Ja Thomasilla kun on peukalo keskellä kämmentä.
Se on ihana paikka. Paljon tilaa lapsille.
Teillähän on vain yksi.
Vai mitä?
-Onneksi olkoon. -Thomas ei tiedä vielä.
-Joko hän nukahti? -Annoin unilääkettä.
Taidan jatkaa matkaa.
-Kiitos viinistä. -Eipä kestä.
-Mistä on kyse? -Irtisanoutumiseni julkistettiin.
Katrine?
Kunnon koiranilma.
Minun olisi pitänyt kertoa.
-Kunnioitan päätöstäsi. -Mutta?
-En ymmärrä sitä. -Tein valinnan.
Kun on noin hyvä, se tuo mukanaan vastuuta.
-Taitojaan pitää käyttää. -Ja uhrata kaikki?
Niin.
Etkö koskaan unelmoi jostakin aivan muusta?
Jostain kauniista ja hyvästä.
-Se on mahdollista. -Ei se ole niin helppoa.
Täytyy vain antaa itselleen lupa.
Maailma pyörii ilman sinuakin.
Olet tehnyt jo niin paljon.
Enemmän kuin keneltäkään voi vaatia. Olet auttanut monia.
Minuakin. Kiitos.
Minun täytyy mennä.
-Huomiseen. -Selvä.
Mitä sinä teet?
Thomas.
Kristian?
Kuka siellä on?
Väärä numero.
Mistä on kyse?
Ampuja on entinen potilaani.
Tein väärän diagnoosin, koska en kuunnellut.
Ajattelin vain omaa uraani. Olit aivan oikeassa.
-Välitin vain itsestäni. -Et voi huolehtia kaikista.
Minulla oli mahdollisuus...
-Mitä? -Ei mitään.
-No? - Keksin yhden jutun.
Piirustus, jossa on ne viivat. Voisivatko ne olla raiteet?
-Etsimme asemaa. -Mutta mitä niistä?
-En tiedä. -Tämä on sinulla verissä.
-Mikä? -Tämä työ.
Haluan vain hoitaa jutun loppuun.
-Tänään pistetään haisemaan. -Pimutjuoksevat sinua pakoon.
-Kuka sai perjantaina? -Muija oli ruma kuin saapas.
Olet vain kateellinen, koska hänellä oli rinnat.
Voi helvetti! Mitä hittoa täällä tapahtuu?
Yhtäkkiä ne vain olivat siinä.
-Kerro kaikki, mitä näit. -Minähän kerroin!
Ne vain ilmestyivät siihen.
Saimme nimen.
Tutki valvontakamerat. Me otamme selvää uhrista.
Hän istui tuolla.
-Täysin liikkumatta. -Tunnistaisitko hänet?
Hän se on.
-Muistuttaa häntä. -Naureskelimme hänelle.
-Missä hän työskenteli aiemmin? -Rigshospitaletissa.
-Entä sitä ennen? -Skejbyssä.
Sitä ennen varuskunnassa. Lähettivät sotilaita Irakiin.
Huoltoasemalta varastettiin auto.
Se voi olla Kristian Almen.
-Hän se on. -Auto on vihreä Ford.
Tulemme heti.
Kamera kuvasi hänet alle tunti sitten.
-Hän käy varomattomaksi. -Minne hän on menossa?
Hänellä oli kiire. Ei hän muuten olisi varastanut autoa.
Huomio partioautot. Vihreä Ford Escort tulessa.
Rekisterinumero TJ20026.
Hei.
Autossa on ihminen, mutta hän on palanut tuhkaksi.
Se on Almen. Tämä auto varastettiin huoltamolta.
Itsemurha sopii kai kuvaan.
-Mitä voit kertoa? -Hänestä jäi vain tuhkaa.
Kävin kaiken läpi ja otin DNA-näytteen.
Vastauskin tuli jo. Uhri on Kristian Almen.
Hän lukitsi itsensä rattiin käsiraudoilla.
Sen perusteella sanoisin, että kyseessä on itsemurha.
-Hei. -Hei.
-Tuleeko meille vieraita? -Huomenna on näyttö.
Unohdin täysin.
-Sait tehdä kaiken yksin. -Ei se mitään.
Juttu on selvitetty.
Löysimme hänet. Itsemurha.
Nyt pakataan tavarat ja muutetaan uuteen taloon.
-Hei. -Täälläkö vietät vapaa-aikasi?
-Aina välillä. -Mukava ympäristö.
Kysyisin neuvoasi. Katsopa tätä.
Yliopiston käynyt. Omintakeinen, mutta siihen olemme tottuneet.
Ei poliisiainesta, mutta lupaava silti.
-En ole vielä valmis... -Älä viitsi. Hän on lähtenyt.
Tiedän, että yhteistyönne merkitsi sinulle paljon.
-Emmekö voisi... Huomiseen. -Katrine!
Odotan tässä, kunnes tulet takaisin!
-Pelästyitkö? -En. Olen tulossa.
Thomas, halusimme juhlia...
...juhlistaa viimeistä päivääsi.
Minä ehdotin olutta ja karaokea.
Gammel Danskia löytyy.
Kiitos innoittavasta yhteistyöstä, jäämme kaipaamaan sinua.
Kiitos samoin.
-Löytyykö tylppää esinettä? -Tottahan toki.
Onnea matkaan.
En olisi uskonut sanovani, että sinua tulee ikävä.
-Et ole sanonut sitä. -Tätä menoa en sanokaan.
-Suoraan todistearkistosta. -Hei, Thomas.
Ehdittekö jäädä nostamaan maljan?
-Katrine? -Kippistä vain.
-Tuo on laitonta. -Hei.
-Tämä on remonttimiehelle. -Kiitoksia.
Ja tämä on pikkuiselle.
Pikkuiselle?
-Et voi olla tosissasi. -Etkö ole kertonut...
Olen pahoillani, Benedicte.
Anteeksi, pikkuinen. Oletko syönyt?
-En. -Tule sisään.
Sinusta tulee pikkuveli. Ei kun isoveli.
-Näitkö Messin kikan? -Rooney oli parempi.
Messi päihittää kaikki. Näytän hänen temppunsa.
Portti on lukossa.
Tuolla on mies.
Hän yrittää sanoa jotakin.
-Mitä nyt tehdään? -Juokse!
-Onko se koko luokan juttu? -Saamme zombiekarkkeja.
-Nukkumaanmenoaika. -Ei.
Kyllä.
-Hyvää yötä, isä. -Öitä, kulta.
Hyvää yötä, Johan. Nuku hyvin.
-Ei sinun tarvitse. -Tarvitsee.
Hupsista, siinä oli auto.
-Yritän olla soittamatta. -Soita pois, mutta älä työasioissa.
-Mistä me sitten puhumme? -Säästä.
Voin kertoa, miten porakone toimii.
-Todella hyvä idea. -Ei siellä tarvitse porata.
Eikö?
Katrine. Kyllä.
Älä vähättele kädentaitojani.
-Mitä nyt? -Ei mitään.
Näytä.
Kristian Almen.
Kiitos herkullisesta ateriasta. Minun on mentävä.
-Kiitos, että kävit. -Kiitos itsellesi.
Lähden mukaan. Nähdään myöhemmin.
Koska henkilöllisyys varmistuu?
Mies, 30 - 35 vuotta. Muuta en osaa sanoa.
Tästä oli piirustus.
Jos Almen on syyllinen, kenet löysimme autosta?
Tutkin autopalon tuhkat uudestaan.
-Voisiko se olla jäljittelijä? -Mistä hän olisi saanut piirustukset?
Jotain on jäänyt huomaamatta.
Vastaus löytyy yhteydestä.
-Mitä me etsimme? -En ole varma.
Kuka sinä oikein olet?
Ensimmäinen murha, Amalie. Omaisia tai silminnäkijöitä?
Äiti teki itsemurhan. Isä on yhä elossa.
-Hankkisitko osoitteen? -Tässä.
Jututetaan isää.
Bingo.
Mia tässä. Kiireellinen tapaus.
-Olen vastannutjo monta kertaa. -Kiitos, Sørensen.
-Kuulusteluissa ja oikeudessa. -Tarvitsemme tietoa.
-Tunsiko Amelie Almenin? -Hän kertoi meille kaiken.
Hän kertoi edesmenneelle vaimolleni kaiken.
-En usko. -Muuttuiko hänen käytöksensä?
Viihtyikö hän enemmän tietokoneella tai puhelimessa?
Amelie oli Kööpenhaminan iloisin tyttö.
Hän harrasti sulkapalloa ja yleisurheilua.
-Miksi kyselette? -Tapaus kiinnostaa meitä yhä.
Tiedän sen miehen päässeen vapaaksi.
Hän tappoi tyttöni ja sai kuusi vuotta.
Kuusi vuotta. Onko teillä lapsia?
Minulla on poika.
Niin. En minä tiedä. Tarkistakaa riippulukon sormenjäljet.
Kiitos.
Tiesin Almenin kyselleen minua.
Tiesin, että hän halusi puhua kanssani.
Hänen psykiatrinsa soitti minulle.
En tehnyt asialle mitään. Olin liian kiireinen.
Uusi työpaikka. Johan oli vauva.
-Hoidimme sen puhelimitse. -Jos olisit ottanut yhteyttä...
Kaikki voisi olla toisin.
Olen tunnistanut poltetun ruumiin. Se ei ole Kristian Almen.
Löysin hampaan.
Veljesten DNA voi olla identtinen.
Hammas ja DNA kuuluvat Mikkel Almenille-
-joka muutti nimensä 15 vuotta sitten Poul Severiniksi.
Olemme poliisista.
-Mitä asia koskee? -Onko miehesi Mikkel Almen?
-Ei, vaan Poul Severin. -Hän muutti nimensä.
Hänellä on veli nimeltä Kristian Almen.
Mieheni on kalastamassa.
-Mitä asia koskee? -Saammeko tulla sisään?
Heillä oli rankka lapsuus. Vanhemmat olivat...
Vanhempien kuoltua Mikkel oli veljeksistä vahva.
-Kristianista tuli kummallinen. -Tarkentaisitko?
Vihainen, sulkeutunut.
Mikkel yritti auttaa. Yritimme rakentaa yhteistä elämää-
-mutta Kristian roikkui meissä ja käyttäytyi uhkaavasti.
Lopulta en enää jaksanut. Halusin pois.
Niinpä muutimme Kristianin tietämättä.
Vaihdoimme nimeä, ettei hän löytäisi meitä.
Mutta sitten hän tappoi sen tytön.
Mikkel kertoi auttaneensa häntä oikeudenkäynnin aikana.
Hän oli lähettänyt Kristianille rahaa tietämättäni.
Toissapäivänä hän ei halunnut kertoa, minne oli menossa.
Arvasin hänen tapaavan Kristianin.
Sanoin, ettei hänen pitäisi.
Mutta hän ei voinut pysyä erossa. Kristian oli hänen veljensä.
-Missä heidän piti tavata? -En tiedä.
En edes tiedä, missä hän asuu.
Avaa ovi!
Lokakuun vuokra ei maksa itse itseään.
-Hankin rahat. -Huomiseksi?
Sovitaan sitten niin. Sinua muuten kyseltiin.
-Mitä? -Hänellä oli vanha valokuva.
-Minustako? -Niin.
Selvä.
-Oliko vielä muuta? -Anna kun...
Taloa voi laajentaa. Tilaa on.
-Kyllä tämä kaupaksi menee. -Esite, olkaa hyvä.
-Hei. -Näkemiin.
Keittiö uusittiin kaksi vuotta sitten.
Nyt se kestää monta vuotta.
-Hyvältä näyttää. Saanko... -Toki.
-Kaunis keittiö. -Minun täytyy mennä.
Voisinko silti nähdä koko talon?
Kyllä se onnistuu.
-Näkemiin. -Hei.
Talo on oikein hieno, mutta täytyy käydä pankissa.
-Oletko siis kiinnostunut? -Myönnän olevani.
Haluaisin käydä myös katolla.
Olen koko viikon kotona. Soitat vain.
Selvä.
Esittelisitkö kellarin?
Löytyi! Mikkel Almen soitti prepaid-liittymään.
-Sitä ei voi jäljittää. -Sen täytyy olla veljen.
-Mitä hän mahtoi haluta? -Että Kristian antautuisi.
-Kristian raivostui ja tappoi. -Hän ei tapa suutuspäissään.
-Ei ainakaan veljeään. -Asuinpaikka on selvitettävä.
Hiiltynyt herra on tunnistettu.
Hän on työtön kirvesmies nimeltä John Larsen.
-Eronnut. Asui veneessä. -Entä yhteys?
Almenilla on aina jokin yhteys uhreihinsa.
-Thomas. -Naapuri.
Yhteys on uhrien asuinpaikka. Hän valitsee uhrin naapurustosta.
Hän asuu seuraavan uhrin lähellä. Missä Amelie asui?
-Poppelvejllä. -Almenin lähellä.
Almen näki tytön koulumatkalla. Kerran tytöllä oli väärä paita.
Almenille se oli merkki, ja hän iski.
Maria Mayer. Almen kuuli hänen äänensä radiossa.
Hän muutti viereiseen hotelliin.
Hän piti uhria silmällä ja surmasi linja-autossa.
Lisbeth oli lääkärinä Almenin varuskunnassa.
Hänet Almen tappoi vasta myöhemmin.
Siinä se on. Hän muuttaa uhrin läheisyyteen.
-Larsen asui Lynettenissä. -Alue on syrjäinen.
-Missä John Larsen asui? -Veneessä.
Mutta Kristian Almen ei.
Mitä nuo ovat?
Näyttävät parakeilta.
Etsikää omistaja. Ilmoittakaa alueella oleville partioille.
Kiitos, Mia.
Valmiina?
Avatkaa ovi! Poliisi!
-Onko se hän? -Hän on tässä nuorempi.
Näytän tuoreemman kuvan.
-Hän se on. -Kiitos.
-Tulisitko tänne? -Tullaan kun ehditään.
Hän on tehnyt perusteellista työtä.
Katrine. Takaisin asemalle.
-Mitä nyt? -Vauhtia!
Kristian... Kristian.
Kristian... Hei.
Tiedätkö, missä olet?
Katsele ympärillesi.
Arvaa, kenen huoneessa olet.
Virkistänkö muistiasi?
Muistatko sen kesäpäivän, kun tapoit 15-vuotiaan tytön-
-työntämällä hänet sillalta?
Muistatko, miten hän makasi?
Sait naurettavan lyhyen tuomion.
Veljesi hankki sinulle asianajajan. Oliko niin?
Taisi olla. Näit, kun tapoin veljesi.
Panin hänet soittamaan sinulle. Olisin polttanut teidät molemmat.
Mutta nythän sinä olet täällä.
Tyttö halusi sitä.
-Että mitä? -Tyttö halusi sitä.
Näin on.
-Hän siis halusi sitä. -Aivan.
Hän oli menossa kouluun.
26. päivä, kello 13.23. Kristian Almen on kahvilassa.
Samaan aikaan me olemme hänen asunnollaan.
''13.20 kuulemme äänen ja seuraamme Almenia.''
Mahdotonta. Almen oli kahvilassa. Kuka oli asunnossa?
Molbeck tarkisti asunnon lähellä olevan valvontakameran.
Hän etsi Almenia.
Pysäytä.
Sørensen.
Mitä hän siellä teki?
Poliisi! Avatkaa!
Heitätte liian kovaa!
Hei, Johan. Tämä on aarteenetsintää varten.
Sørensen pääsi kostamaan.
Minun olisi pitänyt tajuta.
Thomas...
''Potilas ei ole vaarallinen. Pakkohoitoa ei suositella.''
''2003. Thomas Schaeffer.'' Teksti on alleviivattu.
-Missä tämä oli? -Laatikossa.
Katrine...
Soita Benedictelle.
-Rune puhelimessa. -Onko Johan siellä?
Katsotaan, löydänkö hänet.
Ei näy.
Tuolla hän on. Leikkii Lassen kanssa.
-Selvä. Ei muuta. -Benedicte ei vastaa.
Kulta?
Hänellä on aina kännykkä mukana. Kulta!
-Benedicte! -Oletko täällä, kulta?
Hei! Etkö olekaan töissä?
-Onko jokin hullusti? -Ei.
-Thomas. - Rune tässä.
Onko teillä Johanin käsirautojen avaimet?
-Mitä? -Poikasi pelleilee.
-Hän kiinnitti itsensä lipputankoon. -En se minä ollut.
-Haluan puhua Johanille. -Soitan kohta takaisin.
Älä katkaise! Äkkiä koululle!
-Kuka se sitten oli? -Mies, joka halusi ostaa talomme.
Hän käski minun olla liikkumatta.
-Pois tieltä nyt! -Mitä siellä sanottiin?
-Sørensen on kahlinnut Johanin. -Kuka Sørensen?
Hän syyttää minua tyttärensä kuolemasta.
-Mikset sanonut mitään? -Hän käski olla liikkumatta.
Muuten pommi räjähtää.
Anna, vie lapset pois.
Täällä on pommi. Älä liiku, Johan.
Seiso aivan hievahtamatta.
Koululla on pommihälytys.
Missä? Onko siellä ketään?
-En tiedä. -Ota selvää!
Haluan pommiasiantuntijan langan päähän!
Pysy rauhallisena. Ei hätää.
Koska se räjähtää? Mies sanoi, että se räjähtää.
Ei räjähdä.
Minun täytyy mennä.
Missä hän on? Missä?
Tuolla. Tangon vieressä on pommi.
Sinä odotat tässä.
-Isä! -Hei, kulta.
-Äkkiä nyt! -Käskikö mies olla liikkumatta?
-Älä liiku. Toitko sahan? -Tässä.
-Tarvitsen apua. - Minä kuuntelen.
Hän seisoo vaa'alla.
Metallinkappaleet eivät saa koskettaa toisiaan.
Onko siinä kaksi metallinkappaletta? Ne eivät saa koskettaa.
Pidä jalka paikoillaan. Silloin kaikki on hyvin.
- Kerro, mitä näet. -Helvetisti roinaa.
-Liikkumatta. -Läatikkoon menee johto.
-Sisällä on neljä johtoa. -Pääset kohta pois.
Kootaanko sitten junarata?
-Varovasti. -Monta sytytinvaihtoehtoa.
Rannekello, kännykkä ja nestepullo.
-Mikä on tilanne? -Johdot ovat yhtä sotkua.
-Katrine! -Ne on kiinnitetty akkuun.
-Kyllä tämä tästä. -Hoidamme homman.
Sinun on poistettava pommi. Irrota metallisylinteri.
- Se on ainoa mahdollisuus. -Ei onnistu.
- Odota pommiryhmää. -Mitä siellä tapahtuu?
-Thomas... -Mitä?
Tule auttamaan. Siirrän jalan.
Hyvä. Juuri noin.
Seiso siinä.
Katrine...
Hän on täällä. Hän haluaa katsella.
Tuleeko valmista? Jotakin tapahtuu.
-Laskenta käynnistyi! -Olen kohta valmis.
Kuuntele tarkkaan, kulta.
Kohta saatjuosta niin kovaa kuin pystyt. Lupaatko?
Niin kovaa kuin pystyt. Rakastan sinua.
-Kuinka kauan vielä? -Tulen hakemaan sinut.
-Vauhtia! -Vielä vähän.
Vie Johan turvaan. Juokse, Johan.
Juokse!
-Tule, kulta. -Ottakaa hänet!
-Mene äitisi luokse. -Sinä jäät tänne!
-Ei! -Maahan! Tule pois sieltä!
Oletko kunnossa? Katrine!
Oletko kunnossa?
Sørensen. Poliisi!
Tämä on poliisi...
Tämä on poliisi.
Polvillesi.
Polvillesi. Tottele.
Ikävää, että Thomas on kuollut.
Nyt hän ei näe, kun tapan hänen poikansa.
Laske aseesi. Usko pois. Päästän pojan päiviltä.
Et ymmärrä yhtään mitään. Sinulla ei ole lapsia.
Se on ohi. Tule tänne.
Bisgaard...
Thomas...
En voinut...
Etkö koskaan unelmoi jostain aivan muusta?
Se on mahdollista.
Aioitko lähteä hyvästelemättä?
-Tein nopean päätöksen. -Ehkä myös hätiköidyn.
-Ei. -Mitä aiot tehdä?
Matkustan Müncheniin ja jatkan sieltä...
Koska voimme odottaa sinua takaisin?
Olisit voinut sentään kysyä. Olen esimiehesi.
-Tulitko tänne haukkumaan? -En suinkaan. Tässä.
-Ole hyvä. -Mitä tässä on?
Mitä luulet?
910 kruunua käteistä. Matkapäivärahaa.
Enempää ei myönnetty. Riittänee pariksi päiväksi.
-Kiitos, Bisgaard. -Voit aina tulla hakemaan lisää.
Niinpä...
Suomennos: Hanna Höstman www.sdimedia.com